WAVERLY PLACEN VELHOT THE MOVIE
Justin, löysin laukkusi.
Haittaako, jos pengon sitä ja tutkin kaikki tavarasi?
Kiitos!
Ei ole totta!
Justin!
Mitä on tekeillä? Ovatko kaikki kunnossa?
Alex?
Mahtavaa! Isä? Oli se mikä vain, saanko pitää sen?
Minä tiesin sen!
Alex penkoi laukkuani, joten viritin siihen taian. Yritä kiistää.
Tietenkin. Lumottu laukku.
Miten ennen pärjättiin ilman sellaista?
Mutta meille tulee hauska... Tee se.
Katsotaan, kun hän juoksentelee.
Oli loitsu laukulle suojakikka. Kumoa se ja vapauta likka.
Hyvä on. Pengoin tyhmää laukkuasi.
Likka?
Mutta katsokaa, mitä löysin.
Perheen taikasauvan ja kiellettyjen loitsujen kirjan.
Justin otti sen piilosta ilman lupaa.
Kunnioitukseni kasvaa.
En ottanut sitä. Isä antoi sen.
Ja vähenee taas.
Kuinka saatoit antaa tämän Justinille? Se on kielletty.
Sanoit, että emme saa ikinä koskea siihen.
Sanoit, että emme olleet valmiita.
Se "me" taisi tarkoittaa sinua.
Jos joku päivä läpäiset kokeen, tai saavut kokeeseen,
saat käyttää loitsukirjaa ja perheen taikasauvaa.
Ne vain ovat hurjan voimallisia,
ja tarvitaan tietty määrä vastuuntuntoa...
Olen minä tarpeeksi vastuuntuntoinen. Minuun voi luottaa.
Tämä on tosi epäreilua minua ja Maxia kohtaan. Vai mitä, Max?
Äijä. Max!
Tuo ei auta juuri nyt.
Minä hommaan takuulla tuommoisen!
Minulla ei ole sanottavaa tuohon taikasauvahässäkkään.
Mutta sinun, jos jonkun, pitäisi nyt leikkiä kilttiä.
- Älä ärsytä minua. Mennään jo. - Kyllä, kulta.
Sinun on palautettava taikasauva ja loitsukirja -
sinne, mistä löysit ne. Kiitos.
Hyvä. En halunnutkaan sitä.
Täyttä valhetta. Hei. Minne kaikki menevät?
Haluan, että olette pakanneet, kun palaamme.
Selvä.
Tästä tulee kaikkien aikojen paras loma.
- Onko siellä tulivuoria? - Ei.
Miten siitä voi sitten tulla kivaa?
- Päivää, Russon täti ja setä. - Hei, Harper.
- Mitä Harper tekee täällä? - Aivan.
Tuumin, että koska te pakkaatte, eikä minun tarvitse lähteä...
Mitä minä juuri sanoin?
- Milloin? Tuollako? - Älä ärsytä.
Minähän sanoin jo, että et lähde niihin juhliin.
Ne ovat Brooklynissa. En tunne sen tytön vanempia.
Kaikkihan sinne menevät.
Se on totta. Sinne on jaettu ainakin tuhat kutsua.
Miksi pilaat minun elämäni?
Sanoit minulle tuon saman,
kun koetin pakottaa sinut mukaan lomamatkalle.
Silloin se toimi.
Alex-kulta. Tiedän, että kasvat -
ja haluat itsenäistyä -
ja että pärjäät Harperin luona, kun olemme poissa.
Mutta käsitä, ettei minun ole helppoa jättää sinua tänne.
Älä puhu minulle tuolla tavoin.
Isä-kiltti. Minä vain piipahtaisin. Tosi pikaisesti...
Ei piipahduksia. Kuulit, mitä äitisi sanoi.
Ja selvyyden vuoksi, ei kävelyä, lentämistä, teleportaatiota -
eikä piipahtelua ulos tästä talosta, kun olemme poissa. Onko selvä?
Selvä on.
- Olen pahoillani. - Ei se mitään.
Kyllä me keksimme jotain kivaa ja sopivaa tekemistä.
Ei, me olemme edelleen menossa.
Vanempasi kielsivät lähtemästä ulos talosta.
Niinpä.
Tiedoksi vain, että tämä on hyvin, hyvin huono ajatus.
Vain jos huono tarkoittaa nerokasta. Porsaanreiät ovat ihania.
Alex!
- Eikö tätä voi hidastaa? - Voi... Ei.
Kun pöydät tuotiin, säätimet varmaankin poistettiin,
mutta ei hätää. Se on noiduttu ja tietää, minne on menossa.
Miksi me menemme yläkaupungille?
42. Street. 49. 57.
Brooklyn on toisella suunnalla ja joen toisella puolen.
Tyhmät loitsut. Odota vähän.
Odota. Mokasin.
Minulla oli kartta väärin päin.
Vääriä ohjeita ei saisi antaa.
Nyt taika Bergen Streetille kantaa.
Kielletyt loitsut ovat käyttäjäystävällisiä.
Kielletyt loitsutko? Miksi käytät kiellettyjä loitsuja?
Se on kiellettyä, sillä sehän sanotaan jo nimessä.
Ei se ole vaikeaa, kun on oikea taikasauva.
- Onko sinulla? - Ei.
Se on ilmeisesti liian voimallinen, eikä minulla ole vastuuntuntoa -
eikä minuun voi luottaa. Mitä tarkoittanee?
Ei, sinä ensin! Sinä ensin!
- Ei! Mitä sinä... - Harper...
Ei voi olla totta! Kuka tämän metron suunnitteli?
Minä onnistuin! Uskomatonta, että onnistuin.
Pelastin meidät.
Aivan uskomatonta.
Sinä et pelastanut, vaan minä.
Kiitos, kiitos, kiitos!
Älä kiitä häntä.
Hän teki sen, että pääsisi kantelemaan minusta.
Normaalisti tekisinkin sen.
On aika hassua katsoa, kun hän...
Mutta en aio kertoa äidille ja isälle,
sillä se pilaisi heidän lomansa päivää ennen sen alkua.
Tällä kertaa en anna sinun tuhota mitään minulle tärkeää.
Sitten kaikki on hyvin, sillä minä en kerro.
Ja tiedätkö, miksi en kerro?
Eikö tämä keskustelu juuri käyty?
Koska tein juuri ensimmäisen taikani voimakkaalla taikasauvalla.
- Jos on pakko sanoa... - On.
Se meni nappiin.
Lähes nappiin.
Tuota... näkemiin.
Tosi kurjaa, että et voikaan tulla meille.
Ei. Ei se ollut tarkoituskaan.
Äiti on suunnitellut tätä kaiken aikaa.
Hän vain käytti harmitonta kahvilan lainaamista tekosyynä.
Tiedät, ettei se ole totta. Rakastat äitiäsi.
En sanonutkaan, etten rakasta.
En vain halua olla kahta viikkoa tiiviillä perhelomalla.
Onko teillä samanlaiset asut?
Sillä se olisi kamalaa.
Joku päivä minä voitan velhokilpailun,
ja minusta tulee täysivaltainen velho.
Entä jos rakastut kuolevaiseen -
ja joudut luopumaan voimistasi, kuten isäsi teki?
En ymmärrä häntä.
Minä ymmärrän. Se on ihana tarina. Se kuulostaa niin romanttiselta.
Se oli.
- Tarvitsetko apua? - En.
Enkä tarvitse apua varsinkaan sinulta.
Tuota... heippa.
Hyvä. Mutta joku kaunis päivä en ole täällä tarjoamassa sitä.
Äiti.
Anteeksi. En tarkoittanut sitä niin.
Tiedän, mitä tarkoitit. Pakkaa tavarasi.
Pakattu.
Purettu. Huomasitko, mitä tein? Se oli tunnelman kevennys.
Toivottavasti tuo riittää,
sillä olen julistanut loman vapaaksi taikuudesta. Anna se tänne.
Tarvitsen teidän taikasauvanne.
Mitä? En voi luopua taikasauvastani.
On niin monta loitsua, jota en ole vielä kokeillut.
Max.
Vuohia?
Niiden piti olla tiikereitä.
Jos annan sinulle taikasauvani, voin tehdä vain käsitaikoja.
Tarkoitus on olla ilman taikoja.
En voi olla kahta viikkoa ilman taikoja. Menemme Karibialle.
Se on yksi maailman taikavoimaisimmista paikasta.
Se siis johtuu Alexista?
Ei se aina johdu...
Hyvä on, niin johtuu. Anna tänne se taikasauva.
Anna tänne.
Anna tänne se taikasauva.
Hyvä on.
"Muistilappu: Muista muistilaput."
Aika lähteä. Ovatko kaikki valmiita?
Valmis!
Kuka kalsareita tarvitsee?
Valmis!
Valmis?
Hymyilkää!
Eikö tämä olekin maailman söpöin näky?
On. Anteeksi.
Oikea perheloma. Tästä tulee tosi hauskaa!
Tulette ihastumaan siihen paikkaan. Siellä on kaikkea.
Se on ihana paikka.
Siellä isänne ja minä tapasimme.
- Hän kertoo sen. - Älä kerro sitä.
Olenko kertonut sen tarinan?
Ja hän kertoo sen.
Oli kesä ja olin juuri valmistunut collegesta.
Ja makasin uima-altaalla.
Olin juuri tilannut papaija-pirtelön.
Se oli guavapirtelö.
Itse asiassa se oli guavapirtelö.
Ei, ei, ei.
Miksi tilaisin guavapirtelön? En edes pidä guavasta.
Onnistuin kaatamaan papaijaa isänne paidalle.
Guavaa.
Sitten katsoin hänen silmiinsä ja tiesin.
Tämä on mies minua varten.
Se oli rakkautta ensi silmäyksellä.
Emme halua nähdä.
Emmekä kuulla.
Täällä ollaan!
En ole koskaan ollut onnellisempi -
päästessäni paikkaan, jonne en halunnut tulla.
Hola ja tervetuloa paratiisiin.
Ja onni vain jatkuu.
Kivaa!
Pane se takaisin. Sisältyvätkö ne hintaan?
Ilman muuta.
Tervetuloa Karibialle. Ottakaa kaksi.
- Nauttikaa. - Otan koko tarjottimen.
Olen Javier. Olen yksi paikan vapaa-ajan ohjaajista.
Kiva, sillä minulla on sinulle ensimmäinen tehtävä.
- Voisitko ottaa meistä kuvan? - Totta kai.
Hymyilkää.
Sanokaa "paratiisi".
- Paratiisi! - Tuskin.
Jerry, katso! Pieni lahjatavarakauppa, josta ostimme kookosapinat.
Muistatko? Otetaan siitä kuva.
Ne apinat ovat ihania.
Kivat asut.
Mitä on tekeillä? Minne kaikki lähtevät?
Minä menen sukeltelemaan.
Kun tottuu uimaan kalojen vessassa, se on ihan mukavaa.
Katsomaan raunioita.
Täällä käytiin 1. ja 3. peikkosodan tärkeimmät taistelut.
En tiedä minne, mutta ulos täältä.
Ei, tämä on perheloma.
Äitinne on oikeassa. Meidän pitäisi tehdä kaikki yhdessä.
Sinun kanssasiko? Julkisestiko? Kun näytät tuolta?
Olemme siis kaikki samaa mieltä.
- Kiipeä ylös! Kiipeä ylös! - Voitan sinut, Justin.
- Nouse! - Yritä edes, kultaseni.
Tule takaisin. Tänne se kypärä!
Eivätkö nämä vanhat seinät -
ja mukulakivet olekin ihania?
Tiedätkö mitä? Me kävelimme isäsi kanssa samoja katuja -
ensimmäisillä treffeillämme.
Ne olivat varmaan nätit uutena.
Mikä tuo asenne on? Se, jos mikä, on vanhaa.
Anteeksi, mutta tästä muistojen polusta on tulossa tosi pitkä.
Milloin me teemme jotain, mitä minä haluan?
Olet oikeassa. Olet oikeassa.
Emme ole päässeet tekemään sinun mielipuuhaasi.
Saat valita seuraavaksi.
Sanoinko, että Javier opettaa purjelautailua?
Theresa, katso.
- Lempikorvakoruni. - Katso tätä.
Saaren 1 OO parasta velhokohdetta.
Miksi emme ole käyneet vielä yhdessäkään?
Hetkinen. Minä tiedän.
Hyvät naiset ja herrat. Voisitteko kuunnella hetkisen?
Valmistautukaa...
Hyvä. Haluatko taikaa? Tästä saat.
Ja nyt kaunis Giselle etsii herran kortin.
Korttinne. Nyt se alkaa. Oletko valmis? Kyllä vain.
Muista, mikä se oli. Etsi se nyt.
Ei se. Mikä se sinusta oli?
Ei sekään. Ei, väärä. Yritä uudestaan.
Se oli patakahdeksikko. Se suussasi oleva, jota näytin.
Niin kuin harjoittelimme.
Siinä se on! Pata... Lintu pudotti sen. Odottakaa.
Patakahdeksikko! Mahtavaa! Mitä sanotte?
Aika mahtavaa, sanoisin.
Aika säälittävää, sanoisin minä.
Lantti? Lantti?
Tiedättekö, mikä teissä kahdessa mättää?
Ette osaa keksiä mitään hauskaa.
Tämä on taikapallotemppu.
Anteeksi. Haluaisin olla vapaaehtoinen.
Hyvä on. En tiennytkään pyytäneeni vapaaehtoista.
- Onko sinulla rahaa? - On.
Menikö siinä kaikki?
Ihan ensiksi -
- tarvitsen tuon juoman. - Miksi?
Koska vedän kahdeksan esitystä auringon paahteessa.
Hei, yritä puhaltaa tämä täyteen.
Vahvat keuhkot.
Naiset ja herrat, pojat ja tytöt.
Uskomaton neula läpi pallon.
Neula läpi...
Aivan. Muuten,
jos satutte näkemään la polician jossain,
älkää pitäkö omana tietonanne. Meillä on pieni ongelma. Kiitos.
Neula läpi pallon.
Sepä kummallista.
Varokaa.
MAHTAVA ARCHIE
Ei. Ei.
Max.
- Ei! - Kyllä! Nyt tämä on hyvä temppu.
Kiitos. Se taisi olla hyvä? Tein sen tarkoituksella.
- Hyvin tehty. - Kiitos!
Se oli varmaan jonkin arvoista. Kiitos. Kiitos. Vielä joku?
Loistavaa. Olitte upeita. Oikein hyviä.
Hei! Penska! Odota!
Minulla on sinulle asiaa. Odota. Odota hetkinen!
Jestas, nyt se tulee. Minä menen.
Hei, Bert. Miten rouva jaksaa? Anteeksi. Kiva patukka.
Hei! Tule takaisin!
Mitä sinä oikein ajattelit?
Minunko syyni se on, että mies on hyvä taikuri?
Hyvä on. Anteeksi. Se oli aloittelijan taikuutta.
Pikku juttu.
Lupaan, ettei kukaan saa tietää, että olemme velhoja.
Oletteko te velhoja?
- Ehkä vain yksi. - Mitä? Ei.
Hassua. Mutta me emme tosiaankaan ole...
Älä edes yritä.
Jos osaisin tuon tempun,
huijaisinko turisteilta kolikoita?
Piilevä kyky. No niin, lapset. Mennään.
Mitä? Ei, ei. Odottakaa. Unohdin tärkeimmän jutun.
Mekin olemme velhoja.
Tekö velhoja? Enpä usko.
Emme nyt. Se on selvä.
Mutta me olimme. Vannon sen. Velhon kunniasanalla.
Synnyin velhoksi, mutta hävisin perheen velhokilpailuissa -
kaikkitietävälle isoveljelleni.
- Tuttu tunne. - Tuttu tunne.
Ja ihastuttavan Giselle-raasun -
pakotti höyhenpukuun eräs häijy...
En kerrokaan sitä.
Oli kiva tavata, ja onnea siihen taikajuttuun.
Se korttitemppu on kiva. Nyt kaikki autoon.
Odottakaa.
Voisin näyttää teille velhonähtävyyksiä.
Olen myös loistava, edullinen turistiopas.
Tippiä saa antaa.
Kuulostaa aika hyvältä. Minä olin...
Ei. On Alexin vuoro valita,
ja arvelen hänen valitsevan jotain kaukana täältä.
Koska me päätimme, että on Alexin...
Entä jos haluankin nähdä Justinin anelemassa?
Mennään nyt.
Etupenkki.
Voisin näyttää sinulle La Piedra De Los Sueñosin.
Haaveiden kivenkö?
Tiedän, missä se on. Meillä on kartta.
Se on velhojen tärkein esine. Se pystyy mihin vain.
Niin.
- Tiedätkö, missä se on? - Tiedän.
Isä. Hänellä on kartta Haaveiden kivelle.
- Niinkö? - Niin.
Niin on kaupungin joka toisessa velhokaupassa.
Ja joka vuosi muutama idioottivelho -
lähtee haahuilemaan metsän halki löytääkseen kiven -
ja päätyy yleensä vainajaksi.
Minä pyydän. Me olemme epätoivoisia.
Olemme olleet saarella vuosia -
toivoen, että löytäisimme velhon, joka auttaisi.
Kivi on ainoa toivo -
saada Giselle takaisin kauniiksi itsekseen.
Olethan sinä kaunis nytkin. Olet kaunis. Olet hurmaava -
tässä valossa.
Olen pahoillani. Se on liian vaarallista.
Tule, Justin.
Mennään. Sinä olet keskipenkillä.
Niin. Mutta minkä minä voin?
Jos he... Aivan. Mutta tiedän. Minulla on... Kuuntelisit nyt.
Tiedän, mitä teen.
Niin, kerta se on ensimmäinenkin. Tosi hauskaa.
Oletko kunnossa? Ei hätää, kyllä se siitä.
Saatat ehkä tarvita pari lisätuntia.
Ei näillä hinnoilla.
En ollut kovin hyvä ekallakaan kerralla, joten...
Minulla on vain ongelmia tuulen ja surffauksen -
sekä pystyssä pysymisen kanssa.
Hei, Alex! Ota mallia!
Kuten yleensä.
Hyvin menee, Justin! Oikein hyvä!
Kielletty-mielletty.
Vaikka surffilaudalla surkea lienen,
saa velipoika läksyn pienen.
Miten vauhdin saa hiljennettyä? Takaisin, takaisin!
Iso aalto! Miten tämä pysähtyy?
Hänellä on taikasauva.
Tuo oli hyvä, Justin.
Se oli mahtavaa! Hän on luonnonlahjakkuus!
Niin, typeryydessä.
Liian kovaa! Liian kovaa!
Käännä lauta tuuleen.
Mistä päin tuulee? En näe!
Varo! Varo!
Eikö linnassa pidä olla prinsessa? Eikö? Selvä.
Ei olisi pitänyt nauraa, mutta hänellä ei ollut hätää.
Niin, mutta Alex-parka.
Mukavaa, että teillä on noin hauskaa.
Alex.
Rannalla on myöhemmin juhlat.
Saisinko millään suostuteltua sinut mukaani?
Saisit hyvinkin.
Valitettavasti äitini on vaikeampi suostuteltava.
Keksin jotain.
Kiva. Nähdään sitten.
Mitä sinä suunnittelet?
Kiva, että minun on pyydettävä sinulta lupa lähteäkseni juhliin.
Hänen kanssaanko? Ei onnistu.
Miksi en pääse?
Ensiksikin me olemme kaikki yhdessä. Olemme lomalla.
Pikemminkin jatkuvissa kuvauksissa.
Yritän luoda muistoja.
Ja toiseksi, minä kielsin.
Sinun ei tarvitse olla enempää sen pojan seurassa.
Et edes tunne häntä.
Tiedän, että hän on sinulle liian vanha,
että hän yrittää iskeä jokaisen tänne tulevan tytön -
ja että hän vain yrittää hurmata sinut -
ottamaan lisää purjelautailutunteja.
Juhliin tahdon päästä, vaikket suostukaan.
Vaihteluhan virkistää, ja tänään luvan saan.
Tiedätkö mitä? Olet nuori. Mene. Pidä hauskaa.
Mitä tuo oli? Ei missään tapauksessa. Tule, muut odottavat.
Hitsi. Virta ei riitä.
Istuimme tässä, kun kerroin äidillenne, että olen velho.
Niin, ja hän kertoi myös rakastavansa minua.
Miksi teit jotain sellaista?
Etkö tiennyt, että joutuisit luopumaan taiasta?
Tiesin, että se oli tärkeä päätös,
mutta tiesin myös, että voisimme luoda omaa taikaa.
Se oli kaunista. Minua ihan itkettää.
Sikaa? Tuletko mukaan? Hyvä. Mennään.
Tiesin, että sinulla oli taikasauva.
Mitä? Ei. Ei minulla ole taikasauvaa.
En tiedä, mistä niin päättelet.
En ottaisi taikasauvaa äidiltä ja isältä sillä se olisi...
- Olet taas penkonut tavaroitani. - Ei tarvinnut.
Et olisi pysynyt laudalla muuten.
Tuuli puhalsi tosi kovaa. Mitä olisin...
Sinä? Ei. Mahdotonta.
Et osaa tehdä sääloitsuja ilman taikasauvaa. Ellet käytä...
Sinulla on loitsukirja.
- Etkö edes yritä kiistää sitä? - Miksi?
Nyt tulee se kiva kiristyskohta.
Lainaa taikasauvaa, tai kerron isälle,
että tällä kertaa tosiaan otit sen ilman lupaa.
Hyvä. Sitten kerron isälle, että sinä otit kirjan.
Entä sitten? Minä en olekaan kiltti.
Löysin aivan mahtavan suostutteluloitsun,
joka saa äidin ja isän suostumaan kaikkeen kuuden tunnin ajan,
mutta voimani eivät riitä. Tarvitsen taikasauvaa.
Pyydä minua. Minulla on jo voima.
Hyvä. Karkaa päivälliseltä -
ja lausu kielletty loitsu, niin olet arestissa loppuelämäsi.
Aivan. Lausu sinä se loitsu. Minä pidättelen äitiä ja isää.
Selvä.
Juhliin tahdon päästä, vaikket suostukaan.
Vaihteluhan virkistää...
Alex?
Äiti? Mitä sinä täällä teet?
Sillä hetkellä, kun Justin yritti liimata minut tuoliini,
tiesin, että jotain on tekeillä.
Sinä et osaa lopettaa.
Mitä minun pitäisi tehdä?
Sinähän olet päättänyt,
että haluat kontrolloida elämäni jokaista sekuntia.
Älä nyt. Luuletko, että teen sen itseni takia?
Että seurasi on niin miellyttävää?
Olen kuudentoista. Et voi määräillä minua.
Sehän nähdään. Loppuloman olet kiltti ja mukana...
Et voi pakottaa.
Ja kun pääsemme kotiin, olet arestissa kaksi kuukautta.
Kyllä. Ei treffejä. Ei juhlia. Ei taikoja.
- Äiti! - Ei sanaakaan. Minulle riitti.
Laita nuo pois.
Vihaan sinua!
Kunpa sinä ja isä ette olisi ikinä tavanneet!
Äiti!
Kyllä, kyllä. Selvä. Kiitos.
Onko kaikki hyvin?
On. Pelästytit minut. En odottanut sinua näin nopeasti.
Olin seinän takana.
Kuten juuri kerroin vastaanoton pojalle,
jonkun miehen tavarat on vahingossa tuotu huoneeseeni.
Voisitko hoitaa ne pois?
Olet vähän liian nuori päällikkövirkailijaksi.
Päällikkövirkailijaksi?
Mutta tiedät varmasti kuumimmat menomestat.
Soitan takuulla vähän myöhemmin.
Jos näet kerrossiivoojaa, pyydä tuomaan lisää pyyhkeitä.
Justin!
Mitä tapahtui?
Ei mitään. Miksi? Näyttääkö siltä?
- Missä isä on? - En tiedä.
Hän lähti ja sitten äiti lähti, eikä kukaan tullut takaisin.
Lausuitko sen loitsun?
Lausuin jonkin loitsun.
- Tuolla on isä. Odota. - Hyvältä näyttää.
Taidan jättää väliin kaikki perhejutut -
ja keskittyä velhoraunioihin. Sopiiko?
Kuulostaa hyvältä, äijä.
Kuten sanon aina: "Tee se, mitä tehdä pitää."
Anna palaa ja...
Nähdään.
Kutsuiko isä minua "äijäksi"?
Eka varaus.
Mikseivät äiti ja isä ole tuntevinaan toisiaan?
Ja miksi isä käyttää taikavoimaa? Eihän sen pitäisi toimia.
Miksi hän antaa kukkia toisille tytöille?
Alex, mitä sinä teit?
Tämän siitä saa, kun antaa minulle taikasauvan.
Oletko varma, että jätit ne tänne?
Kyllä. Maailma meni...
Sitten heitin taikasauvan ja loitsukirjan sängylle.
Hei, kiva kun jätitte minut yksin ravintolaan.
Haluatko kertoa pikkuveljellesi, mitä olet tehnyt?
Hän riiteli äidin ja isän kanssa ja käytti taikasauvaa...
- Jonka annoit. - Tämä ei ole minun syytäni!
...toivoakseen, etteivät äiti ja isä olisi tavanneet, ja niin kävi.
Tilanne on kuin 2O vuotta sitten.
He eivät tunne toisiaan eivätkä meitä.
Meillä siis ei ole enää vanempia. Sekavaa.
Siis onko se hyvä vai ikävä asia?
- Poika puhuu asiaa. - Se on hyvin ikävä asia!
Ja osoittaa, miksi en tee ikäviä asioita,
sillä aina kun teen, niitä tapahtuu lisää.
Myönnät, että tämä oli vähän sinun syytäsi.
Keksin vain yhden paikan, missä he voivat olla.
Olet söpö. Tiesitkö sen?
Näettekö? Tuolla se kirja on.
Isä ei ole tavannut äitiä eikä ole luopunut voimistaan.
- Hän on täysivaltainen velho. - Meidän pitää saada kirja -
ja keksiä tapa kumota loitsu.
- Jos haluamme kumota sen. - Kyllä.
Kunhan varmistin.
Teette tästä turhan monimutkaista.
Tuolla on äiti. Hän tietää, kuka minä olen.
Äiti.
Hei.
Mitä? Mitä? Etkö tunnista minua?
Pitäisikö minun?
Kyllä sinun pitäisi. Minä tässä, Max. Maximum. Maximilian?
"Maailman suloisin pikkumies."
Vai oliko se vain sanahelinää?
Jos olisin tiennyt, että täällä on niin paljon lapsia,
en olisi tullut tänne.
Odota, odota. Etkö tosiaan tunnista minua?
Ei aavistustakaan. Olen pahoillani.
Odota! Ei, äiti!
Mitä sinä teet?
Hei, Alex.
Olen pahoillani. Tuli jotain, enkä pääsekään.
Ei hätää. Joku toinen kerta sitten.
Kerro ihmeessä, jos haluat lisää tunteja,
sillä jos ostat viisi, saat mahtavan alennuksen.
Loukattu, vihainen, kostonimoinen ja oudon pettynyt siitä,
ettei äiti sano: "Mitä minä sanoin?"
- Ole kiltti! - Jestas!
- Ei, äiti! Ei! - Anteeksi.
Hänet on joskus hylätty.
Anna minun mennä. Äiti.
Äiti? Vartija!
Pieni levitaatioloitsu.
Se on erikoislajini.
Ei sinulla ole erikoislajia.
Täältä pesee.
Kukaan ei koske kirjaan.
Menitte lankaan.
Mietitte silmät pyöreinä, mitä oikein teen.
Mitä meillä on tässä?
Pari junnuvelhoa tekemässä kepposia?
- Sinne päin. - Loistavaa. Tiedättekö mitä?
Tein kerran matikanopettajasta kultaisennoutajan.
En jäänyt kiinni. Heiteltiin sille juttuja luokassa.
Pyöriteltiin palloksi ja heiteltiin.
Annos grande nachoja.
Täällä on tosi pienet annokset.
- Teit taian huvin vuoksi. - Ja juustodipin.
Haluatteko jotain? Onko nälkä?
Minä tarjoan. Sehän on vain rahaa.
Missä tuo asenne oli, kun halusin oman puhelimen?
Aivan! Vanemmat voivat olla tosi mänttejä.
Ihan keskustelumielessä vain kysyn,
että ei kai sinulla sattuisi olemaan mukanasi titaanisauvaa?
On hyvinkin. Olen perheen velho.
Minulla on enemmän voimia, kuin osaatte kuvitella.
Ei hassumpaa, vai mitä?
Ihmiset sanovat, ettei taika ole niin tärkeää.
Mutta arvatkaa mitä.
He valehtelevat. Se on. Taika on mahtavaa.
Katsokaa vaikka.
Suokaa anteeksi.
Vastaanotosta soitettiin.
He hoitavat matkatavarat pois huoneestanne.
Nuo ovat meidän laukut.
Koska olet täysivaltainen velho,
- saanko kysyä jotain? - Toki.
Kuvittele, että nuori, tyhmä, itsekäs, kokematon...
Hän ymmärtää kyllä.
...velho vahingossa toivoi, etteivät hänen vanempansa olisi tavanneet.
Kuinka sen voi korjata?
Ei aavistustakaan.
Kiva, ettei sitä kysytty kokeessa.
Mutta heidän on toimittava nopeasti,
että ei synny mitään vakavaa, korjaamatonta vahinkoa.
- Vakavaa? - Korjaamatonta?
- Vahinkoa? - Niin.
Sanotaan, että tällä parilla oli lapsia.
Ihana laulu!
Irrotelkaa!
Lopulta todellisuus saavuttaisi lapset -
ja he katoaisivat ikiajoiksi.
Eivät tavanneet. Ei lapsia. Simppeliä taikalogiikkaa.
Kuka teitä opetti?
Miten nopeasti?
- En tiedä. Noin 48 tunnissa? - 48 tunnissa?
He tietäisivät, ennen kuin se tapahtuisi,
sillä he alkaisivat unohtaa menneisyyttään.
En muista, kun olin kymmenen.
En muista syntymäpäiviäsi.
Oliko minulla 1 O-vuotisjuhlat?
Tarvitaan ihme.
Oli kiva jutella kanssanne.
Kuulin, että rannalla on mahtavat juhlat. Nähdään!
Ihme tai La Piedra De Los Sueños.
Haaveiden kivikö? Se kelpaisi.
Se toteuttaa kaikki toiveet ja kumoaa kaikki loitsut.
Se olisi kiva löytää.
Eikö se olekin vaarallista?
Entä sitten?
Onko hän aina tuollainen?
Melkein unohdin nachot.
Alex. Alex!
Minä heräsin jo.
Äiti ja isä ovat poissa. Mikä on suunnitelma?
Selvä. Luulit, että heräät ja ongelma olisi ratkaistu.
- Tietenkin keksisin jotain. - Elin toivossa...
No niin. Me kaikki tulemme katoamaan.
Justin?
Tietenkin keksin jotain.
Alex ja minä lähdemme etsimään Haaveiden kiveä.
Max, jää varmistamaan,
etteivät äiti ja isä joudu hankaluuksiin.
Hankaluuksiinko? Hehän ovat vanoja.
Mihin hankaluuksiin he muka joutuisivat?
En tiedä. Tapaisivat muita ihmisiä, rakastuisivat, saisivat lapsia...
Hyvä on. Pidän heitä silmällä.
- En tiedä. - Kyllä me sen keksimme.
- En minä tiedä. E.M.T. - Tämä on vakava asia.
- E.M.T. - Keskity.
Hei, odottakaa.
Ensiksi, minä olen tyttö.
Ette voi olettaa, että loikkaan riippumatosta ja näytän hyvältä.
Käytä vähän taikaa ja tee asialle jotain.
Tosi hauskaa.
Toiseksi, tämä on tosi huono ajatus. Kuulit, mitä isä sanoi.
Hän sanoi, että vain tyhmät velhot lähtevät etsimään sitä juttua.
Ellet ole huomannut, se olet sinä.
- Me. - Perille meni.
Koska me muka emme ole osanneet kumota loitsua?
- Veden alla, merihevoset... - Minä mietin. Eläintarhassa...
...sukellusreissulla. ...kun haastoit sen -
yksijalkaisen tädin hyppäämään ruutua.
En tarkoittanut noita kertoja.
Sanon vain, että ennen kuin syöksymme johonkin viidakkoon,
meidän pitäisi miettiä muita vaihtoehtoja.
Hyvä on. Mitä sinulla on mielessä?
Olet samaa mieltä kanssani. Hetkinen. Odota.
- Etkö keksinyt mitään? - En.
Aioin vain olla eri mieltä kanssasi.
Uskokaa pois. Tämä toimii.
Jos se olisi näin helppoa,
eikö isä olisi kertonut siitä?
Ei se ole oikea isä.
Tuo on bailaava ja nachoja jakeleva isä.
Oletteko varmoja, että ette halua pitää tuota tyyppiä?
Jos hän jää, me lähdemme.
Hyvä on. Pannaan toimeksi.
Jotta voimme toivoa tämän jollain tavalla tai jossain muodossa -
- koskaan mahdollisesti... - Perille meni.
...toimivan, on meidän keskityttävä täydellisesti.
Keskitymme.
Pieni hetki. Odottakaa. Tarvitsen hetkosen.
Melkein valmis. Melkein keskittynyt. Minä...
Hyvä on. Olen keskittynyt.
Selvä.
- Mitä sinä teit? - Minä? Mitä sinä teit?
Tämä oli alun perin sinun ideasi. En olisi ikinä...
Maistuuko katkis?
Mikä se oli?
Toka kerta toden sanoo.
Jos keskitymme isään, hänestä tulee isä, me saamme sauvan.
Ja arestia loppuelämäksi.
Paljon mahdollista.
Täällä on kylmä.
Kolmannella. Yksi, kaksi, kolme.
Hai!
Ehkä en ihan tiennyt, millaisesta muutoksesta oli kyse.
Anteeksi. Nyt minä mokasin.
Hyvä on. Nyt taisin keksiä.
Meidän ei tarvitse kumota loitsua.
Meidän pitää nuorentaa heitä yhdellä päivällä,
ja kaikki palaa ennalleen. Enemmän tai vähemmän.
- Sanoisin, että vähemmän. - Tee se.
Iloiset vanemmat lähetä pois.
Palauta, kun päivän he nuoremmat ois.
Äiti!
Uusi suunnitelma.
Justin ja minä etsimme Haaveiden kiven.
Max, sinä jäät pitämään -
äidin ja isän pois hankaluuksista.
Se oli minun ideani.
Niin oli. Se kuulosti paremmalta minun sanomanani.
Isä! Isä, tule takaisin!
Olkaa hyvät.
Uskomatonta. Kartta Haaveiden kiven luo.
Tiesin, että soittaisit, etkä jättäisi meitä pulaan.
Kun kerroin teille kartasta,
Giselle oli vähän vastahakoinen.
Hän ei usko, että tiedän, mitä teen.
Tämä on "syö niin paljon kuin jaksat" - tarjous rapuravintolaan.
En halua kadottaa sitä. Saaren paras paahtovanukas.
Tässä.
Oletko varma, että tämä on se kartta?
Niitä on olemassa vain yksi.
Hei. Katsokaa, mitä juuri ostin.
Kartan Haaveiden kivelle. Ei paha.
Te saitte minut innostumaan.
Pitäkää peukkuja. Ilmoitan teille, mitä löysin.
- Missä Max on? - Odota!
He ovat ihan kuin torakat.
Jos yhden saartaa, niin toinen lähtee eri suuntaan.
- Jerry! - Vai ainoa kartta maailmassa?
Pakko myöntää, etten ole käynyt suihkussa kahteen päivään.
Muut kartat eivät toimi,
sillä kukaan ei tiedä, mistä aloittaa.
No niin, liikettä. Meillä ei ole paljon aikaa.
Mihin suuntaan?
Tässä on jotain järjetöntä kirjoitusta.
Se on espanjaa.
Olet opiskellut sitä ekaluokkalaisesta.
Keskityin oppimaan "Habla inglés?"
Tiedän. Vaihtoehdot olivat vähissä.
Siinä sanotaan, että polku paljastaa itsensä -
niille, joilla on hyvä tarkoitus.
Ilmiselvästi minulle.
Yleensä kiistäisin, mutta tähän en keksi mitään.
Näytä tie. Aukene. Paljasta polku.
Ehkä...
Ehkä käänsin sen väärin. Pitele tätä.
Otan espanjan sanakirjan.
Minä tein sen! Se kävi helposti.
Se oli varmaan viivästynyt reaktio.
Eteenpäin. Hetkinen.
Älä, Giselle. Miksi sinun on aina jauhettava samaa?
Pyydän anteeksi, että kastut -
sademetsässä, kun koetamme pelastaa sinua.
Hei. Haaveiden kivi. Kukin velho saa yhden toiveen.
Te saatte perheenne yhteen,
kaunis Giselle on taas oma itsensä -
ja mihin minä käytän toiveeni? Siinäpä pulma.
Ei, kukaan ei kysynyt. Mutta jos he kysyisivät. Sanoin "jos".
Tiedätkö mitä? Unohda se. Ei, olkoon yllätys.
En aio sanoa...
En minä mökötä.
Miten hänestä tuli lintu?
Se on aikamoinen tarina.
Sormi! Verta! Sattuu!
En tosiaankaan tiedä.
- Justin! - Anteeksi.
Yritän vain varmistaa, että menemme oikeaan suuntaan.
Kaksoisputous!
Suunta on oikea. Täydellistä. Menemme oikeaan suuntaan.
Sain ajatuksen. Miksen minä johda ja sinä seuraat?
Ehkä siksi, kun et ymmärrä karttaa, kompassia tai espanjaa.
Tiedän ainakin olla kävelemättä isoon hämähäkinverkkoon.
Ota se pois! Ota se pois!
Aina yhtä hyvä vitsi.
Kiljuit kuin pikkulikka. Ota se pois! Ota se pois!
Tuota ei lasketa.
Minä satun olemaan pikkulikka.
Tästä ei puhuta ikinä. Sovittu?
Sovittu.
Tämä saattaa viedä oletettua kauemmin.
Mutta luota minuun. Luota minuun. Älä pyöritä... Olet tosi negatiivinen.
Minulla on hyvä tunne tästä.
Niin kauan kuin olemme yhdessä emmekä päästä heitä silmistämme...
Minne he menivät?
Hei?
Mistä tätä sadetta riittää?
Tiedän, että tämä on sademetsä. Minähän juuri sanoin.
Onko sinun matkittava kaikkea, mitä sanon? Anteeksi.
Meidän pitäisi kääntyä 6 astetta koilliseen.
Seuraamme vain tätä polkua... Seis!
Jossain tuolla. Selvä. Nyt meidän on muutettava suuntaa.
- Meidän pitäisi... - Meillä on vähän kiire.
Aika kuluu. Me katoamme.
Etkö voi olla kahta sekuntia moittimatta minua?
Mitä?
Olet oikeassa. En osaa. Mollaamishalu on liian suuri.
Voisimmeko tehdä tämän minun tavallani?
Miksi kaiken pitää mennä, kuten sinun taikojesi?
- Eli täydellisesti? - Ei vaan ärsyttävästi.
On olemassa oikea tapa ja tapa, jolla minä teen asiat.
Vielä kuusi metriä tähän suuntaan.
Kannattaisi kokeilla joskus.
Miksi sinä kasvat?
Koska et osaa lakata olemasta täydellinen -
etkä huomaa, että seisot lentohiekassa.
Auta minua! Ole kiltti! Auta! Auta minut pois täältä!
Tartu käteeni! Tartu käteen.
- Selvä. - Auta. Ei naurata.
Ehkä me nyt pääsemme johonkin.
Olemme siis tässä, ja pitää päästä tänne.
Pitelet sitä väärinpäin. Ota jotain!
Johan parani.
- Tai ei. - Minä vajoan!
Tässä pitäisi olla pieniä x-merkkejä, niin kuin ostarilla.
- Ota jotain kättä pidempää! Vajoan! - Olemme tässä.
"Pohjaton kuolonkuilu". Ja pitäisi mennä kohti jotain aaltoilevaa.
Niitä kutsutaan kukkuloiksi! Alex.
- Ihan totta. - Niinpä. Kukkulat.
- Täällä on pieniä elukoita! - Odota! Siinä he ovat!
- Se oli helppoa. - Auta minut nyt ylös.
- Ota jotain. - Selvä.
Oksa. Puunkappale. Auta minua, Alex.
Auta minua. Sinä voitit. Ole kiltti.
Saanko pidellä karttaa?
Et. Miksi antaisin sinun johtaa? Ojenna se keppi!
Mitä enemmän ponnistelee, sitä nopeammin kuulemma vajoaa.
Kaikkea sitä muistaakin.
Hyvä on. Ihan miten haluat.
- Ojenna se keppi. - Lupaatko?
Kyllä. En. Lupaan. Anna se nyt.
Vedä! Vedä!
Luojan kiitos. Siinähän te olette. Luulin kadottaneeni teidät.
- Jäinkö mistään paitsi? - Et mistään.
No niin, ihmiset. Liikettä. Tänne päin.
- Toiseen suuntaan. - Siis tänne päin.
- Mitä se tarkoittaa? Kookosta? - Ei.
Yksi guavapirtelö, kiitos.
Emme tee guavapirtelöitä. Harmi.
- Mitä minä sitten juon? - Papaijaa.
Papaija. Sanot sen niin söpösti.
Kaikki nämä vuodet. Opettelisit tuntemaan hedelmät.
- Mitä? - Mitä? Ei mitään. Kiitos.
Ole hyvä.
Veisitkö tämän tuolle tytölle puolestani?
Hän vähän kyseli sinusta aikaisemmin.
Kuka se on? Onko hän äitisi?
Mitä? Mitä? Ei! Ei.
Ellet luule niin, ja muistot alkavat palata.
Olet kumma muksu. Tiedätkö sen?
Niinän nuo sanovat.
Ei. Kaikki hyvin.
Ei hätää. Ei hätää.
Sanon vain, että paremminkin voisi olla.
Ihan vain meidän kesken. Hän on vähän hurtta.
- Älä nyt. - Mitä?
- Hän... - Oletko katsonut häntä?
Olen, ja hän on kuuma typy. Hän on...
Tuo ei ole hauskaa.
Hyvä on, se on vähän hauskaa. Pöllit tuon idean minulta.
Vitsi on ohi. Muuta hänet takaisin, ennen kuin joku näkee.
Hyvä on. Muutan, kun olet vienyt tämän hänelle.
Hyvä. Mutta en tiedä, miksi haluat minun...
Mikä sinua vaivaa?
Anteeksi. Olin tuomassa tätä juomaa sinulle.
Miksi? Että kaataisit sen päälleni?
Seis. Tämän pitäisi mennä toisin päin.
Ihan totta.
Olen pahoillani. En tiedä, miksi tein sen.
Et tiedä, miksi teit sen. Nostit sen ja sitten...
Ei.
Tiedätkö mitä?
Ei se mitään. Sovitaan, että ollaan sujut.
En minä tehnyt sitä kostoksi. Minä...
Ihan totta. Tarkoitan sitä. Ei tässä mitään.
Kaikki hyvin.
Hyvä on.
Anteeksi.
Mitä sinä teet? Siinäkö se?
Mikä sinua vaivaa?
Sinähän pidät hänestä? Mikset lähde perään?
Söpö ja kipakka. Ne ovat vaarallisimpia.
Voisin ihastua häneen, jos hän olisi velho.
- Mitä väliä sillä on? - Minähän sanoin. Olen velho.
En luovu voimistani jonkun kuolevaisen tähden.
Et ymmärrä. Sinä...
Paita on tahmea.
Sinä...
Ihan kuin minun olisi pitänyt tehdä jotain...
Oletko kunnossa?
Jos äiti olisi vielä äiti, tätä ei olisi tapahtunut.
Hän olisi käskenyt laittamaan hyttysmyrkkyä.
Niin? Et olisi totellut häntä.
Totta, mutta ainakin hän sanoisi: "Mitä minä sanoin?"
Kaipaan sitä ylimielistä sävyä ja kaikkitietävää asennetta.
Tuleeko siitä mieleen kukaan?
Tulee. Äiti. Etkö kuuntele minua?
Mutta jos pyydämme heitä olemaan sanomatta mitään...
Niin, niin, mutta minä tiedän.
Tiedän, että sinut tuomittiin elämään 5O vuotta höyhenpuvussa.
Ehkä he eivät löytäisi meitä,
jos muuttaisimme jonnekin viidakon kolkkaan.
Vain sinä ja minä.
Mutta jos otamme kiven ensin, he katoavat ikiajoiksi.
Siksi se on täydellinen suunnitelma.
Se tosiaan on täydellinen.
Taidat olla aika hyvä tässä, vai mitä?
Hyvä on.
Minustakin on kurja riidellä.
Miten pääsemme tämän yli?
Ei onnistu. Se on mahdotonta.
Olemme totaalisen, täydellisen, toivottoman hukassa.
Tässä on ohjeet.
Ihailen sinussa eniten tuota positiivista asennetta.
Siinä sanotaan, että meidän on rakennettava kivinen polku.
- Ei onnistu. - Taikavoimilla.
Saattaa onnistuakin.
En ole vielä täysivaltainen velho, eikä minulla ole perheen sauvaa.
Eikä sinusta ollut mitään apua. Mutta sinun on myönnettävä, että...
Tämä on aika vaikuttava.
Tarvitaan vain huipputiedot käsiloitsuista -
ja kaksi lukukautta ylempää paikoitusgeometriaa.
Mitä? Ei "luuseria"?
Ei mulkoilua? "Hanki elämä." Mikä se oli?
"Kiitos, Justin. Pelastit meidät. Olet sankarini."
No, eipä kestä.
- Hyvin tehty. - Jetsulleen.
Mitä?
Mitä joku pikkukivi tekisi...
Saanko olla ensimmäinen? Luuseri!
Ehkä me seisomme täällä vähän kauempana -
hetkisen, niin olemme pois jaloista.
Eihän meidän kaikkien tarvitse syöksyä kuolemaan.
Myönnä pois. Tämä ei ole huono ajatus.
Helppo levitointiloitsu.
Niin, niin. Olet nero. Keskity.
Älkää katsoko alas!
Alas on pitkä matka.
Miksi tulet vihaiseksi aina, kun teen jotain oikein?
Koska et ikinä edes yritä. Et mieti koko asiaa.
Miettimättömyys sopii minulle.
Aivan. Se ei ole reilua.
Tiedän taikavoimista kaiken mahdollisen,
ja sinä teet sen tuosta vain.
Sen vuoksi minun on koko ajan opiskeltava.
Yleensä pidän itseäni perheen velhona.
Sitten tulet sinä ja teet jotain tällaista.
Usko pois, et tule häviämään. Sinusta tulee perheen velho.
Haluatko sitä edes?
Alex!
- Läheltä piti. - En tiedä. En usko.
Miksi? Minä kyllä tiedän. En olisi mitään, ellen olisi velho.
Taika on se ainoa juttu, jossa olen todella hyvä.
Älä viitsi. Olet hyvä kaikessa.
Toivottavasti he selviytyvät.
"Justin on niin täydellinen. Olisit enemmän kuten Justin."
- Kuka niin sanoo? - Sinun lisäksesi? Kaikki.
Äiti ja isä.
He eivät sanoisi, ellen olisi niin täydellinen.
Tiedät, ettei se ole totta. He rakastavat sinua siitä huolimatta.
Niin sinuakin.
Melkein perillä.
Hyvin tehty.
- Olimme molemmat hyviä. - Niin.
Hei! Hei!
Älkää unohtako uskollisia luotto-oppaitanne.
Voisitteko lähettää kivet takaisin?
Ei ole aikaa.
Tulemme hakemaan teitä, kunhan olemme saaneet kiven.
Hei sitten!
Ehkä johtoasemasta luopuminen ei ollutkaan hyvä ajatus.
Mitä?
Tuonne alasko?
Se näyttää olevan ainoa tie...
Olenko maininnut, että poden korkean paikan kammoa?
Et välitä. Selvä. Hyvä on.
Mitä? Minä menen. Minä menen.
Sinähän osaat lentää.
Namaste, kultu.
Siinähän sinä olet.
Missä olet ollut?
- Nähdään, Jerry. - Soitellaan.
Joogatunnilla.
Mikä on vain hienoa venyttelyä, jos minulta kysytään.
- Katso... - Vai niin?
Kiva. Ihan kuin sinulla olisi rahaa poltettavaksi asti.
Jos menet illalla ravintolaan, älä tilaa nuudeleita,
sillä klo 21 -
ne muuttuvat madoiksi. Ihmiset saavat hepulin.
Ihanko totta? Pasta muuttuu madoiksi?
Isä, jonka tunsin, ei olisi sallinut mitään sellaista.
Tiedän. Ei minunkaan. Oletko New Yorkista?
- Mitä? - Niin minäkin.
- Hei, Jerry. - Niin. Arvasin.
Minä en ole varma, missä synnyin.
Hei. Muistatko minut?
- Katsos... - Kiva uikkari.
Theresa. Minne matka?
Ei kuulu sinulle.
- Tiedän, mistä tässä on kyse. - Tiedätkö?
Kyllä. Yrität saada minut yhteen ystäväsi kanssa.
Usko pois, hän ei ole kiinnostunut.
Mitä? Ei pidä paikkaansa.
Hän sanoi, että olet hänen tyyppiään.
- Sanoiko? - Kyllä.
Ei sen ole väliä, koska olen jo sopinut jotain.
Kenen kanssa?
Valmista. Vene odottaa meitä.
Kiitos.
Tuoko vene?
Anteeksi, ihan pieni hetki.
Onko tarpeeksi lämmin?
Entä jos emme saa kiveä ajoissa emmekä ehdi pelastaa kaikkia?
Älä sitä sure. Kyllä me saamme.
Mistä tiedät sen?
Koska tässä olemme me kaksi.
Miten se ei onnistuisi?
Tämä taitaa olla pisin aika, jonka olet... Odota.
Tämä on pisin aika, jonka olet ollut mollaamatta minua.
Se on totta.
Tiesinkin, että olisi pitänyt tehdä jotain.
- Mistä haluat, että aloitan? - Ei, ei, ei.
- Voin alkaa... - Oikeastaan pidän tästä.
Kokeillaan tätä.
"Vain ne, joilla on hyvä tarkoitus."
Miten sait avattua portin tänään, ja minä en?
En tiedä.
Ajattelin vain perheen pelastamista.
Minäkin ajattelin sitä.
Ja sitä, miten mahtavaa olisi, jos minä pelastaisin.
Siinä se vastaus on.
Olet loistovelho.
Minä vain osaan kasan loitsuja.
- Mitä loistavaa siinä on? - Et ole loistava sen vuoksi.
Olet aina tukemassa minua,
vaikka mokailenkin tämän tästä.
Ei se tee minusta loistavaa.
Se tekee minusta hyvän veljen.
Tiedän, että en sano tätä kovin usein,
mutta kiitos.
Eipä kestä.
Alex, herää. Tuolla taitaa olla jotain.
Sinä olet poika. Mene katsomaan.
Jestas sentään.
- Anteeksi. - Emme tienneet, kuka se oli,
ja Justin vain sanoi, että siellä on joku.
Enkä ole kovin hyvä aamuisin.
Mutta te selvisitte tänne. Hieno homma.
Luulin, että saisimme tehdä tämän yksin.
Katsokaa! Tuolla ne ovat. Ne valkoiset kalliot.
Kivi on siellä. Se on tosi kaukana.
- Siinä se on taas. Olemme tosi lähellä. - Mennään.
- Olen myöhemmin altaalla. Tiedoksi. - Hei!
Jerry, odota. Ole kiltti. Kuule.
- Sinun on autettava minua. - Mitä? Mikä hätänä?
En muista mitään ekaluokasta,
ja siskoni ja veljeni eivät palanneet eilen illalla.
En tiedä, miksi kerrot sen minulle.
Ehkä sinun pitäisi kertoa vanemmillesi, poju.
Minä yritänkin, mutta se on vähän hankalaa.
He menivät etsimään Haaveiden kiveä.
Mitä? Sehän on äärettömän vaarallista.
Niin. Se oli vähän sinun ideasi.
En arvannut, että he tekisivät sen.
Olet ainoa ihminen, joka voi auttaa löytämään heidät.
Ole kiltti.
Hyvä on, minulla on kartta.
Ongelma on siinä, ettei se kerro aloituskohtaa.
Tai siis me voisimme...
Jestas! Onko se aarrekartta?
Aarrekarttako? Ei. Älä nyt hassuja puhu.
- On se! Se on aarrekartta. - Mutta ei se toimi.
Toimii se. Siitä vain puuttuu pala.
Veljeni Justin ja siskoni...
En muista nimeä. Heillä oli jotain tähän nurkkaan.
Se oli kuva linnoituksesta, jossa oli jokin...
En osaa selittää. Siinä oli joku kivipatsas.
Se voi olla missä vain.
Tiedän, missä se on. Näin sen nähtävyyskierroksella eilen.
Se on ihan...
Hetkinen. Pääsenkö mukaan?
Kyllä.
Et.
Miksi?
Pelkäätkö, että joudut olemaan vähän aikaa seurassani?
En. Asia on niin, että...
Meidän pitää... Kerro hänelle.
- Se olisi mukavaa. - Mitä?
Tästä tulee tosi kivaa.
- Minä ajan, jos teille sopii. - Mitä?
Jätä vain puhuminen minulle.
Mennään, pojat!
Kartta näyttää päättyvän tänne.
Meidän on löydettävä luola.
Luolako? Paikasta, jossa on kilometrikaupalla kalliota?
Sehän tekee asiasta helpon.
"Se, joka tietää vähiten, näyttäköön tietä."
Alex.
Anteeksi. Opittu tapa.
Ei se mitään. Olin itse sanomassa samaa.
Aletaan etsiä.
Tämä merkki tässä -
taitaa vastata tuota merkkiä kalliossa.
Mutta se voisi vastata myös -
tuota merkkiä tuolla kalliolla, kamu.
Kysytään joltain.
- Tämä vihreä läntti... - Aivan.
...voisi olla tuo vihreä läntti.
- Mutta siinä on puska. - Tuolla on puska.
Minua ei koskaan kuunnella.
Tuolla on paljon vihreitä länttejä.
Huomasitko, että koko tämä paikka on iso vihreä läntti?
Anteeksi. Hei.
Hei! Olen Alex. Anteeksi, jos häiritsen,
mutta tarvitsen apuanne.
Englantia? Eipä tietenkään.
Älä mene liian lähelle kahelityttöä.
Kiitos. Ne ovat itse asiassa uudet.
Ei! Luola. Anteeksi. Etsin luolaa.
Luola. Sellainen kuin...
Onko tämä tosi-TV? Mitä ihmettä se höpäjää?
Anteeksi. Voisitteko puhua vähän hitaammin.
Pieni elehtiminen voisi auttaa.
Hetkinen.
Espanjantunti oli haukotus, onnistuisiko leijuva tekstitys?
TYTTÖ TAITAA ETSIÄ LUOLAA
Niin. Aivan. Juuri niin. Missä se on?
HYMYILLÄÄN JA NYÖKKÄILLÄÄN, NIIN EHKÄ HÄN LÄHTEE POIS
MIKSI TYTTÖ NÄ YTTÄÄ SILTÄ
KUIN OLISI NUKKUNUT MAASSA
"Mahtaako hän tietää, miten pahalta hänen hengityksensä..."
Asia selvä. Ei hätää. Anteeksi, että häiritsin.
Olisivat sanoneet, etteivät tiedä, missä luola on.
Tosi epäkohteliasta.
"Se joka tietää vähiten..."
Kun se en ole minä, se olet sinä. Tiedätkö, missä luola on?
Olisiko sinulla raikastavaa pastillia? Ei? Selvä.
Siinä lukee, että polku paljastaa itsensä -
sille, jolla on hyvä tarkoitus.
Mitä ihmettä se tarkoittaa?
Sitä, että sinun on varmasti lähdettävä.
Ja suurkiitos avusta, mutta me osaamme tästä.
Ei käy! En lähde nyt ja jätä teille kaikkea hauskanpitoa.
Eikä kumpikaan teistä sitä paitsi taida osata espanjaa?
Aivan.
Me joudumme selvittämään tämän yhdessä.
Tuohon ei ole nyt aikaa...
...keitä olettekin. Kello tikittää. Meidän on lähdettävä.
Mutta me emme voi... Tiedäthän?
Hei, rouva. Katso tuonne.
Mitä? Näetkö jotain? Minä en näe mitään.
Aivan. Siellä on... Joku laivantapainen.
Ei, sehän on lintu.
Katsokaa! Täällä on polku.
En huomannutkaan. Mennään.
Hetkinen. Mistä se tuli?
Sinulla ei varmaankaan ole taskulamppua?
Sallikaa minun.
Se oli ainoa.
Taikani ei toimi. Luola on varmasti lumottu.
Ei toimi minunkaan.
Tuo "lumottu" oli kiva tekosyy. Aion käyttää sitä.
- Samat sanat. - Lumottu.
Odottakaa te täällä.
Ja päästämme teidät yksin? Ei. Opin virheistäni.
Olemme samassa veneessä.
Miten olisi tämä? Me jäämme tänne.
Selvä. Oletko valmis?
En. Mutta mennään.
Onnea matkaan. Nähdään pian.
Varokaa lepakoita ja hämähäkkejä -
ja skorpioneja ja käärmeitä.
Perille meni!
Nähdään. En haluaisi olla teidän paikallanne.
Odota. Kolmannella... Yksi...
En tunne jalkojani!
Yksi, kaksi, kolme.
Olen vieläkin täällä! Eikä tämä ole kivaa!
Miksi en makoile uima-altaan äärellä?
- Kaksi toden sanoo. Mennään! - Tartu kiinni!
- Isä, tee se!
- Yksi, kaksi, kolme. - Miksi pitää laskea kolmeen?
Vetäkää vain!
- Se on liukas! - Montako kertaa?
Tiedämmekö edes, että tämä on oikea luola?
Sanoisin "kyllä", mutta se on villi arvaus.
Odota.
Sen piedran on parasta kumota loitsu,
tai sain lepakonkakkaa tukkaani turhan takia.
Se on Haaveiden kivi. Se tekee mitä vain. Kumoaa kaikki loitsut.
Näyttää tulevan. Mutta vain yhden kerran.
Pyydän anteeksi kaikkea.
Mitä?
Anteeksi. Tämä kaikki on minun syytäni.
Kuulin ensimmäisellä kerralla. Halusin, että sanot sen uudestaan.
Jukra. Se on upea.
Vaikka meitä odottaa väistämätön tuho,
olet silti tosi ärsyttävä.
Olen oppinut sinulta muun muassa sen.
Olet edelleen ärsyttävä.
Minäkin olen pahoillani.
Minkä vuoksi?
Olet pikkusiskoni.
Minun ei pitäisi olla niin ankara sinulle. Tarvitsemme toisiamme.
Hetki. Mikä se oli?
Tiedetään. En sano sitä uudestaan.
Kivinen polkuko?
En tiedä, ehkä reunaa pitkin menee polku.
Tai keskellä on jättimäinen silta.
Mutta... Miten...
En tiedä. Se vain...
Silta vain ilmestyi ja se...
Se ei ole tällä hetkellä suurin ongelma.
Onko outoa, jos en muista, mitä sain joululahjaksi?
Ei se mitään, jos et halua mennä.
Oliko se vitsi?
Kuka nainen ei haluaisi elämäänsä vähän taikaa?
Mennään.
Kuolevaiseksi naiseksi hän on...
Niin, niin. Ymmärrän. Hänestä kannattaa pitää kiinni. Tule.
Kiva tapa kävellä.
Tämä on ehdottomasti se paikka. Mutta miten se kivi löytyy?
Se voi olla mikä vain näistä.
Minä veikkaan tuota.
Hyvä veikkaus.
Varovasti!
Jonkun pitäisi asentaa tänne kaiteet. Täällä on vaarallista.
No niin.
Minä menen.
Samaa mieltä. Sinä menet.
Koeta tuota.
Melkein perillä.
Älä katso alas. Älä katso alas.
Katso ylös. Katso ylös.
Älä katso alas. Älä katso alas.
Varovasti! Pidä kiinni. Tartu siihen soihtuun.
Mutta älä kuumaan päähän.
Miksi tarttuisin kuumaan päähän?
Katso minne astut.
Pääsin. Kiitos, pylväs.
Älä astu mureneviin kohtiin!
Kaikki kohdat murenevat!
Varo, varo!
Justin!
Kaikki hyvin!
Missä se kivi on?
Minä näen sen.
Taidan ylettyä siihen.
Ei! Se on liian vaarallista.
Pakko yrittää. Meillä ei ole muuta vaihtoehtoa.
Sain sen!
Sain sen.
Sain kiinni. En anna sinun pudota.
Me teimme sen. Vielä ei ole myöhäistä. Voimme korjata kaiken.
Ei! Mitä sinä teet? Tule takaisin!
Mitä?
- Saitteko te sen? - Ovatko kaikki kunnossa?
- Isä! - Äiti!
Anteeksi, anteeksi. Olin väärässä, ja sinä olit oikeassa.
Toistan sen, jos haluat.
En pärjää yksin. Tarvitsen sinua. Tarvitsen apuasi.
Max, miten sinä teit sen? Miten kumosit loitsun?
En mitenkään.
Mitä kaikki tämä halailu on?
Et taida tietää, kuka minä olen.
Harmi.
Hetkinen.
Tunnenan minä sinut.
Olet töissä lomahotellissa.
Kun kysyitte uima-altaalla -
sen loitsun kumoamisesta, te...
Keitä te olette?
- Hei, isä. - "Isä"?
- Et kertonut olevasi naimisissa. - Mitä?
Voisiko joku selittää, mitä on tekeillä?
Ei. Tämä on naurettavaa.
Kuunnelkaa nyt, mitä puhutte. Kolme lasta...
Olen 16-vuotias tyttö. Lakkaa kutsumasta minua lapseksi.
Se oli yksi meidän ongelmistamme.
Hyvä on. Kolme mitä vain.
Kiva. Pidin "lapsista" enemmän.
Kolme lasta ilmestyy kertomaan, että olemme heidän vanempansa.
Eihän siinä ole mitään järkeä. Kai minä muistaisin.
Ei pahalla, mutta jos muistaisit, emme olisi pulassa.
Ja me muka naimisissa. Emme me ole.
Hän on oikeassa. En ymmärrä tätä. Vannoin, etten ikinä...
Ikinä mitä?
Vannoin, etten ikinä rakastuisi kuolevaiseen.
Ja nyt?
Sano, että et ole ihastunut minuun,
ja sitten tiedämme, ettei tämä ole totta.
En voi sanoa sellaista.
Pussatkaa. Älkää pussatko.
Ei minulla ole aikaa yökkäillä.
Meidän on tehtävä jotain.
Hän on oikeassa. Miten teitte sen loitsun alun perin?
Minä sen tein.
Mutta en tarkoittanut, vannon sen.
Ehkä tarkoitin aluksi vähän, mutta myöhemmin...
Käytin sinun taikasauvaasi.
Tätäkö?
Etkö voi tehdä jotain?
Olen pahoillani. Kunpa voisin...
Mutta tässä sanotaan, että ehkä yksi teistä voi kumota loitsun.
Hänen on oltava täysivaltainen velho.
Velhokilpailu on vuosien kuluttua. Minulla on aikaa muutama minuutti.
Ei sen tarvitse olla vuosien kuluttua.
En ole valmis.
Meidän on tehtävä se.
Jos emme tee sitä, he katoavat ainiaaksi.
Ei siinä käy kuinkaan, äiti. Lupaan sen.
Ikävä kyllä teillä taitaa olla väärä nainen.
En unohtaisi omaa lastani.
Minun on mentävä.
Äiti!
Onko tuo nainen sinun äitisi?
Etkö muista, kuka hän on?
Pitäisikö minun?
Meidän on tehtävä se nyt. Tarttukaa kaikki sauvaan.
Max!
Minä muistan sinut.
Keskittykää. Vain siten saamme hänet takaisin.
On kyse vain minuuteista ennen kuin aika saa kiinni teidätkin.
Täysvaltainen velho on yksi oiva, olkoon sillä tytön tai pojan voima.
Ikiaikaiseen taisteluun meidät vie,
jossa yksi vain voittaja lie.
Justin? Isä?
Alex? Mitä...
Oletteko valmiit?
Miten niin "valmiit"? Eihän meillä ole edes taikasauvoja.
Tämä on helppoa. Joka saa voiman ensimmäisenä...
Saa sen kokonaan.
Hävinnyt ei saa mitään. Ymmärrättekö?
Ja jos ette yritä, se ei toimi. Mutta sitten...
Ei sen ole väliä. Se on jo myöhäistä.
Me teemme parhaamme.
Olen pahoillani.
Säännöt ovat yksinkertaiset.
Ainoat sallitut taiat liittyvät neljään peruselementtiin.
Maahan, ilmaan, tuleen ja veteen.
Mitä? Kukaan ei sanonut mitään sellaista!
Tiesitkö sinä sen?
Olen opiskellut taisteluloitsuja viimeiset 1 O vuotta.
Tiedätkö, miten monta opettelin ulkoa?
Parhaat velhot pärjäävät vähälläkin.
Hyvä, sillä minä osaan vain vähän.
Taikasauvat valmiiksi!
Onnea matkaan.
Paikoillenne. Valmiit. Taikaa!
Nytkö se alkoi?
Justin!
Älä naarmuta sitä.
Kiireesti! Aika loppuu.
Oliko pakko salamoida?
Tiedäthän, että myrskyt voivat olla yllättäviä.
Lopeta tämä!
Älä minuun katso. Taika tekee, mitä haluaa. Jatka!
- Älä viitsi. - Anteeksi. En osaa monta loitsua.
- Ei. - Miksi teet näin, Giselle?
- Lopeta nyt ja puhu minulle... - Älä nyt käsitä väärin,
olit oiva kinttupari, kun tarvitsin niitä,
mutta nyt minulla on omat.
Tein sen, että voisimme olla yhdessä. Meidän vuoksemme.
Niinkö sinä luulit?
Niinän sinä sanoit.
Minä valehtelin.
Hanki itsellesi elämä,
tai edes kunnon taikatemput.
Saanko edes jäähyväishalauksen?
Sinä.
Sinä olit se lintu!
En tiedä, mistä puhut.
Eilen olisin pelästynyt kuollakseni.
Mutta nyt tarvitsen sen kiven.
Enpä usko.
En tiedä, mitä on tekeillä. En kuulu teidän maailmaanne.
Tiedän, että sydämeni itkee pojan vuoksi,
vaikka en edes tuntenut, saati rakastanut häntä.
Ja hänen isänsä, joka saattaa ehkä olla aviomieheni.
Ei minua haittaisi, vaikka olisikin,
ja ne kaksi muuta lasta, ne hienot lapset.
Se on pitkä tarina, mutta he tarvitsevat sen kiven,
ja aion saada sen heille tavalla tai toisella.
En anna niiden lasten luovuttaa minua poliisille.
Sain juuri takaisin elämäni.
Ota tämä uutena alkuna.
Minusta vähän näytti, että -
sinulla ja tytöllä oli aika huonot välit.
Moni äiti tahtoisi olla sinun asemassasi.
Ei yksikään! Tänne se kivi.
Tarkoitatko tätä kiveä?
Miten... Mitä sinä teet?
Tämä on ensimmäinen uusista tempuistani.
Voittotemppu.
Mitä teit... Mitä sinä...
Ei. Et voi.
Mitä sinä teet? Voi ei.
Taidankin pitää sinusta enemmän, kun olet lintu.
Kiitos.
Vähän vaihtelua kuralätäkköloitsuun.
- Justin! - Meidän on lopetettava tämä.
Keksin sen.
Minä voitin! Olen täysivaltainen velho.
Jukra.
En tiennyt, miten mahtavalta se tuntuu. Tämä on huikeaa.
Onneksi olkoon. Näetkö?
Minähän sanoin, että olet valmis.
Ei tässä mitään.
Pian! Sinun on lausuttava loitsu.
Aivan.
Mutta en tiedä, mitä tehdä.
Auta minua. Mitä loitsua minä käytän?
Miksi auttaisin?
Koska olet veljeni.
- Olen pahoillani, että et... - Olenko minä veljesi?
Ei. Ei. Ei, Justin.
Ole kiltti, älä jätä minua tänne.
Muista, olen Alex. Olen pikkusiskosi.
Minä mollaan ja kiusaan sinua ja teen elämästäsi kurjaa,
mutta rakastat minua silti.
Olen aina halunnut olla juuri sinunlaisesi.
Olen kateellinen sinulle, kun olet niin älykäs ja kiltti ja kiva.
Älä jätä minua tänne.
En jätä sinua koskaan.
En tiedä, kuka olet,
mutta uskon sinua.
Mitä loitsua käytän?
Mitä on tekeillä? En tunne tilannetta.
Ei! Justin!
Ei!
Sinun on autettava minua! Justinin olisi pitänyt voittaa. Ei minun.
Ole ihan rauhassa. Pystyt siihen.
Kumoa nyt loitsu tää, niin ei tarvitse nosta hälinää.
Koeta toista. Keskity.
Vihan sanat unolaan päästä, molemmat veljeni tuholta säästä.
En osaa tätä. Auta minua.
Olen pahoillani. Saattaa olla jo myöhäistä.
Ei voi olla.
Hei!
Onko tästä apua?
Kivi.
Varovasti. Sinulla on vain yksi toive.
Jos teet sen oikein, saat veljesi takaisin -
ja voit silti olla täysivaltainen velho.
Toivo, että he palaavat.
Onko selvä?
Mutta...
Ei.
Siihen liittyy muutakin.
Haluan kaiken olevan, niin kuin se oli.
- Alex? - Äiti?
Sillä hetkellä, kun Justin yritti liimata minut tuoliini,
tiesin, että jotain oli tekeillä.
Sinä et osaa lopettaa.
Äiti!
Olen tosi, tosi pahoillani.
En ikinä vihaisi sinua. Rakastan sinua. Tiedäthän sen?
Enkä vain sano sitä. Tarkoitan myös.
Totta kai tiedän sen, kultaseni.
- Olet silti arestissa. - Tiedetään.
Tuskin maltan odottaa sitä.
Pane arestiin, vie taika. En välitä.
Hyvä, jos olet oppinut jotain.
Hei, Alex!
Justin! Max!
Oliko sinulla ikävä veljiäsi?
Mitä sinä teit?
Luovuit taikavoimistasi.
Sinä voitit. Miksi teit sen?
Koska halusin varmistaa, että mikään ei olisi eri tavalla.
Mikään ei muuttunut.
Seuraavalla kerralla olen tosissani.
Ihan sama. Et muka ollut tosissasi.
- Ei. Ei. Kaikki ne kuralätäköt... - Hei. Minäkin olen täällä.
- Niin olet ja siksi rakastan sinua. - Mitä?
Mitä on tekeillä?
Täällä halaillaan. En tiedä, minkä vuoksi.
- Isä! - Äiti!
Täällä halaillaan paljon.
Anteeksi? Alex.
Aivan. Javier.
Jos haluat mennä tunniksi, niin minulle sopii.
Minulle ei sovi.
Mene etsimään joku,
jolla ei ole äitiä vahtimassa.
Näkemiin!
Tässä. Otan kuvan. Se on valmiina.
Ei tarvitse. Eiköhän meillä ole tarpeeksi kuvia.
Ja tulen muistamaan tämän hetken ilman kuvaakin.
- Olet rakas. - Olet rakas.
Sain hyvä ajatuksen. Mennään katsomaan velhonähtävyyksiä.
- Enpä usko. - Ei. Tämähän on loma.
Tyhmä lintu.
Älä naura. Se tuottaa onnea.
SubLand.info